- Dette er sket: - Min datter er dernede!
Vores datter blev til i et rumskib. Hun er meget vigtig for dem.
Tilbage!
De skabte Allie, fordi de ikke var fuldkomne uden os.
Rumskibet var farfars arv. Hvordan var farfar?
Vil du vide, hvad der skræmte mig sådan?
Så skal du se på mig, Mary.
Man gør hvad som helst for at få del i deres kræfter.
- Hvad betyder det her? - Der var ingenting.
Alt, vi oplevede... var hjernespind.
Denne pige kan give tanker en skikkelse.
Da Allie projicerede rumskibet, -
- gjorde hun noget, end ikke rumvæsenerne kan.
Hvis de troede, at jeg var forsvundet, så ville de ikke mere lede efter mig.
Allie er resultatet af et genetisk eksperiment gennem tre generationer.
- Hvad er det? - Den indsamler information.
Hun bad mig læse den for hende.
Min onkel og jeg kontakter hinanden via annoncer i New York Times.
Jeg sagde, at Allie ikke gav nogen signaler mere.
- Jeg løj. - Jeg elsker dig.
Hej, Allie.
- Du lader min datter være i fred! - Vær ikke bange. Jeg er din farfar.
Jeg fik den her af din farmor for længe siden.
Få ham til at holde op. Skyd ham!
Skyd ham!
- Gå jeres vej! - Hold op, Allie.
Wakeman!
Vi må væk fra dem her...
De er i selskab med en mand.
Han var i 30'erne. Hans øjne blev sorte, og de skød ham.
De ventede bare på, at hun skulle bruge sine kræfter!
Så ham, der gjorde det her, var et rumvæsen?
- Hun forsvandt i en Dodge Durango. - Det ser ikke godt ud...
I lod en 9-årig pige smutte fra jer og har ikke kunne spore hende.
- I er i store vanskeligheder. - Det er De også.
Jeg skal til Washington og forklare, hvad der er sket.
Find pigen og dem, der er med hende. Hun er svag.
Væsenet, der kom hertil, blev skudt.
Ja, det er er jo ligetil...
- Og når vi finder hende? - Så overtager jeg.
- Det har jo fungeret strålende... - Jeg vil ikke tage skraldene alene.
Lad nu være med at spolere det.
De har ti timers forspring. Informationen går til min laptop, -
- hvis generalen skulle få lyst til at tjekke.
Mary, du har været igennem meget med din far og Allie...
Du skal bare vide, at du har mig.
Det ved jeg.
Du troede, de ventede på, at hun skulle demonstrere sine kræfter.
Så hvad tror du, der sker nu?
- Kage. - Hvad?
Man skal have kage på lange ture. Jeg fortæller, mens vi spiser.
Hun er udmattet, men hun kommer sig.
Gør hun? Og hvad sker der så?
Næste gang de dukker op, finder hun på noget nyt.
Du må få stoppet det her. Jeg vil have mit barn tilbage.
Du satte det her i gang, men du ved ikke, hvor det ender.
- Charlie, hvad laver du? - Ud med dig!
- Charlie! Hvad laver du? - Vent lidt.
- Allie har brug for hans hjælp. - Hjælp? Han har ansvaret for det her!
- Jeg vil vide, hvad der foregår. - Charlie, det gør ondt på ham. Stop.
- Han er svag. - Der sker ikke noget, skat.
Hvad laver du her? Hvad vil du?
- Vi forsøger bare at forstå. - Forstå hvad?
Alt.
Jeg vil forsøge at forklare med ord, som I forstår.
Jeg er videnskabsmand.
Vi var alle videnskabsmænd. Vi kom hertil for at lære om jeres verden.
Vi ville vide alt om jer.
Jeres historie, biologiske opbygning... alt.
Vi kom hertil for at lære.
Vi er ikke så forskellige fra jer, genetisk og biologisk.
Men det, I kalder evolution, har forandret os.
Vi ser ting i jer, som vi ikke længere genkender i os selv.
Hvad ved vi? Deres energi kan tage form i forskellige skikkelser.
Som de væsener, vi har set, som rumskibe, -
- som vores tanker. Der er ikke noget rigtigt eller forkert.
"Rigtigt" og "forkert" var fremmede begreber for os.
Vi kunne ikke se, at det, vi gjorde, var ondt.
"Godhed" og "ondskab" eksisterer ikke.
Alt er energi.
I er unikke individer med evnen til at hade, -
- elske og føle... både medfølelse og ondskab. Det mangler vi.
Det vil sige, egenskaberne er slumrende...
...i deres hjerner, ligesom vores nedarvede dyriske instinkter.
Men en stærk oplevelse kan vække de slumrende egenskaber.
Det var det, der skete. Din farmor Sally-
- hjalp mig og viste mig stor venlighed.
En af dem kan være blevet berørt af noget.
Noget, der vækkede en slumrende egenskab.
- Sådan begyndte eksperimentet. - De ville have det tilbage.
Jeres følsomhed og styrke, evnen til indlevelse...
...sammen med vores højere udviklede bevidsthed...
- Kombineret ville det blive... ...næste trin i evolutionen.
Eksperimentet blev en ubetinget succes.
Hvad tror du, der sker nu?
Allie følger med os. Vi hjælper hende til at forstå vores del af det hele.
Det bliver der ikke noget af!
Du forstår det stadig ikke.
Det, du så i min farmor, hendes medfølelse og medmenneskelighed...
Du ved ikke, hvad det betyder. Allie er min datter.
Hun er ni år. Jeg elsker hende af hele mit hjerte.
- I må aldrig tage hende fra mig! - Hun kan ikke blive her.
Hun har gjort for meget. Bruger hun sine kræfter igen, -
- den del af hende, som er fra os, så dør hun.
Du har ret. De vil ikke give op.
Og hun vil gøre noget for at beskytte dig og Charlie.
Hun har ingen andre steder at tage hen. Det er, hvad der skal ske.
Nej, det er det ikke.
Du har været skyld i tilstrækkelig smerte her.
Rejs væk.
Montana. De er vist stoppet. Vi finder dem senest i morgen tidlig.
Vi er kommet hele vejen hertil sammen.
Vi vil være med til det sidste og vide, at vi har gjort vores del.
- Vores del? - At beskytte Allie.
Så de kan færdiggøre deres opgave.
Og det gør dig ikke noget?
- Jeg kan næsten ikke vente! - Vil du bare sidde og se på?
De er højere udviklet end os, og hun er højere udviklet end dem.
Naturen har sin gang.
Sæt nu det ligger i vores natur at slå igen?
Så taber vi.
Elementær evolutionslære.
Der er sket mærkelige ting.
Ja, det har været mærkeligt.
Hvordan føles det?
Bare jeg var derhjemme og lyttede til mine cd'ere-
- og spillede fodbold med min venner.
Ja...
Jeg er kun et barn.
Jeg har ikke bedt om at være speciel.
Min ven Dales søn blev dræbt i Golfkrigen.
Allie kunne vise ham sønnen. Vi kunne alle se ham.
- Din onkel må have set annoncen. - Ja. Han ringer.
- Hvad mere skete der? - Myndighederne kom.
Vi må desværre afbryde for en samtale.
Bliv i røret, Cynthia.
Jeg har ufologen Tom Clarke med i telefonen.
- Sig noget, Tom. - Hej, Bill.
- Tom Clarke, hvad nyt? - Desværre kun falsk alarm.
- Jeg ringer fra Gray's Lake i Idaho. - Gray's Lake - et lovende navn...
Onkel Tom!
Hej, skat!
- Rart at se dig. - I lige måde.
- Er det ham? - Han er min far.
- Tom. - Charlie.
Tak, fordi du har taget dig af familien.
- Hvad har du så lavet? - Der er sket en masse ting.
Tom... Dejligt at se dig.
Vi kører til Mexico gennem Texas. En fyr i El Paso skaffer jer ID.
Han kommer til mors gamle sted i Lubbock.
I må hellere tage til Sydamerika.
En familie i Buenos Aires har lovet at tage imod jer.
Jeg tror, at det er den eneste løsning.
- Hvad er der? - Alt det her...
...må føre til noget.
- Mexico lyder godt. - Hvad gør vi med ham?
Han ser medtaget ud. Jeg tror ikke, han bliver et problem meget længere.
Det vigtigste i livet synes at være-
- at se tingene, som de er.
Men alt, hvad vi gør og planlægger, er en slags løgn.
Vi håber ikke, der kommer en dag, hvor vi ikke behøver lægge planer.
Håbet er den største løgn, der findes - og den bedste.
Vi må fortsætte og tro, at det er vigtigt.
Ellers ville vi slet ikke fortsætte.
Vil du have en müeslibar?
- Er de gode? - De er nok ikke særlig sunde...
De indeholder meget sukker. I spiser vel mad?
- Vi spiser. - Smag.
Den smager godt.
- Jeg vil ikke gøre det her. - Det ved jeg.
Jeg var ved at få mændene på tankstationen til at skade hinanden.
- Jeg kunne have gjort det. - Men du gjorde det ikke.
Jeg var lige ved at gøre det.
Jeg vil ikke gøre nogen fortræd.
Hvordan får jeg det til at holde op?
Hvis jeg ikke kunne alt det der, så ville de lade mig være. Ikke?
Så meget ved jeg ikke om mennesker.
- Er der noget, jeg kan gøre? - Nej.
- Kommer de og henter dig? - Jeg er ikke vigtig.
Allie, det bliver svært til at begynde med.
Du vil blive bange og føle dig alene.
Du er ved at blive meget mere, end du er i forvejen.
Jeg vil ikke tage med dig. Jeg hører hjemme her hos min familie.
Jeg tog den her med til dig.
- Hvad er det? - Den har tilhørt din morfars mor.
Hun gav mig den, inden jeg tog af sted.
Jeg klarer ikke det her ret længe.
Det ved jeg.
- Hvordan har du det? - Godt.
Du har altid villet rejse langt.
Allie...
John har hjulpet os.
Han er såret, men du behøver ikke gøre noget.
Jeg har allerede sagt til ham, at jeg ikke tager med.
Hvad sagde han til det?
Han gav mig den her.
Giv mig den.
Min far sagde altid, -
- at børn aldrig skulle tænke på noget mere kompliceret end baseball.
Du skal blive en lille pige igen.
Nu er de sammen igen.
Det bliver meget fint.
Jeg slipper dig aldrig, skat.
Aldrig.
Hvor rørende.
Jeg retter en pistol mod din mor. Du når ikke at finde på noget.
- Allie, du må ikke gøre noget. - Adlyd din mor.
Allie, da vi var i huset, så du noget, der skræmte dig.
Du ved, hvad de vil have dig til, men du vil ikke gøre det.
Jeg kan beskytte dig mod dine "venner".
Vi kan hjælpes ad.
Jeg vil ikke gøre nogen fortræd.
Du har intet valg, det må du vel have indset?
Jeg har resurserne og teknikken til at hjælpe dig.
Du må vælge mellem mig og dem.
- Jeg vil bare hjælpe dig. - Du lyver! Du kan ikke hjælpe nogen.
Kom!
Ind med dig! Hurtigt!
- Hurtigt! - Allie!
Hold fast!
- Allie, du må ikke gøre noget! - Jeg gjorde ingenting.
Nej!
Kom nu!
- Du ville skyde hende! - Ja, hun skal blive hos os!
Det var tæt på...
Hvordan kunne de finde os?
Jeg må spørge dig om noget.
Du sagde, at de satte noget på dit hoved, da de bortførte dig.
De sagde, at det blokerede signalerne.
Så ved de, hvordan de kan spore hende.
Det var også sådan, de fandt dig, Lisa.
Så nytter det ikke at flygte, de finder os alligevel.
Der må være noget, vi kan gøre.
Kan du afbryde signalerne, så de ikke kan spore os?
Gør det, hvis du kan! Det skylder du os.
Jeg er ikke stærk nok til det.
Men Allie kan.
Find kraften i dig. Kan du mærke den?
Allie, gør ingenting. Du er svag.
- Jeg er nødt til det. - Nej, Allie! Gør det ikke.
- Hvad laver du? - Vi får ingen signaler.
Jeg vidste det.
- Ved du det? - Afbrudt, væk! Lkke flere signaler.
- Hvorfor sagde du ikke noget? - Det ville jeg have gjort.
Tror du, Allie gjorde det? Du virker glad.
Se lige det her...
Vi får nye oplysninger om rumskibe...
- Idaho og Nebraska. - Vi må gøre os klar.
Du kan ikke gøre noget, Mary.
Ved du, hvad der skete på tanken?
- Jeg ville stoppe hende. - Det er ikke op til dig!
Du vil ikke give op, vel?
Jeg kan ikke.
- Kender du legenden om Medusa? - Hun forvandler mennesker til sten.
Hvis de ikke kender hemmeligheden.
Og det gør kun oplyste krigere.
Hvor vil du hen?
Den, der kender hemmeligheden...
...kan dræbe hende.
Så letter den bevingede hest, Pegasus, fra hendes hoved.
Og verden bliver til...
...et meget smukt sted.
Jeg troede, at det her ville give os noget.
Ny teknik, eller noget...
Jeg troede endda, at vi var dem overlegne.
Men vi er ikke parate til at være andet end tilskuere.
Forsøger vi på mere...
...bliver vi til sten.
Jeg giver ikke op, Chet.
Jeg vil finde hende, og jeg vil ikke nøjes med at være tilskuer.
Handler det om pigen Allie, er det måske ikke en konspiration.
Det handler måske om at mødes og komme videre.
Tak skal du have, Bruce fra Nebraska.
Er vi på vej mod en konfrontation?
Vi ser lysene på himlen. Pigen er ude på vejene.
Vi tænker på hende, beder for hende. Dette er William Jeffreys.
Vend blikket mod himlen og bed om et svar, der ikke gør ondt.
Jeg skulle have stoppet hende.
Træk vejret dybt.
Hun skal måske hvile sig, inden vi fortsætter.
Her er der ingen, der finder jer.
- Hvad gør vi med John? - Lad ham hvile sig.
Vi kører videre om et par dage.
Hvad laver du?
Jeg kan ikke blive her længere.
Hvis jeg bliver her, vil de finde dig.
Du har jo afbrudt signalerne...
...så når jeg er væk, vil ingen vide, hvor I er.
- Vil ingen finde mig? - Det kan jeg ikke love.
Men du får i hvert fald chancen for at være en lille pige.
Hvis tingene bliver for svære...
Hvis du føler, at du ikke kan blive her, kan du få fat i os.
Søg kraften i dig. Vi hører dig, og så kommer vi og henter dig.
Men hvis du ikke kalder på os, så finder vi dig ikke.
Er det mig, der afgør det?
Når den tid kommer...
...er valget dit.
Det, jeg har lært...
...det, der har forandret mig...
Jeg ville aldrig gøre det her igen.
Det hele er min skyld. Jeg havde ikke ret til at blande mig.
Du kunne ikke have gjort det, hvis det ikke havde været meningen.
Jeg er meget glad for, at jeg mødte dig.
Farvel, Allie.
Må jeg følge dig på vej?
Kun til skovbrynet.
Nu skal du ikke gå længere. Farvel, Allie.
Hvordan kan man skilles fra nogen, uden at det føles forkert?
Hvordan lærer man at tage alle forandringer med godt mod-
- i stedet for at føle sig knust?
Det sværeste af alt er at lære at sige farvel.
Allie!
Allie?
Charlie!
- Han må have gjort noget ved hende! - Det tror jeg ikke.
Hun er helt færdig. Jeg tror, at han forlod os for at beskytte hende.
Jeg kunne fornemme, hvad John fornemmede...
Han hjalp Allie med at blokere signalerne, også for rumvæsenerne.
Men så længe han var her, kunne de finde os.
Han var... en del af dem.
Men jeg tror, at han gav os alle en chance, da han forlod os.
Den må vi tage.
De ved måske heller ikke, hvor hun er.
- Ja, det var da en tanke... - Du laver sjov!
Sæt nu de også leder efter hende.
Først forsvandt hendes signal og så moderens.
- Og så kom lysene. - Hvordan er det muligt?
- En af dem var jo med hende. - Godt spørgsmål.
- Hvad tror du? - Tom Clarke kørte autocamperen.
Jeg mente nok, at jeg genkendte ham. Han var blevet ældre...
Jeg fandt alle de oplysninger, farfar havde om Tom Clarke.
- Onkel tog til Texas engang. - Jacob Clarke skræmte livet af ham.
Tom ejer stadig moderens hus. Det var der, farfar tog til.
- Tror du, at de er der? - Det er værd at undersøge.
Og hvis de er der, Mary...
...hvad gør vi så?
Austin, Texas. Tom Clarke.
Tom Clarke. Jeg er ikke hjemme, men indtal en besked efter tonen.
Det er Chet Wakeman.
Jeg ringer for at advare Dem. Jeg vil hjælpe Dem.
Da vi fandt ham i skuret for 50 år siden, vidste jeg ikke, -
- at det her ville ske.
- De kom og hentede dig, ikke? - Jo, det gjorde de.
- Og du gjorde modstand? - Jeg forsøgte.
Du hjalp Allie og Lisa.
Hvor langt tilbage i familien går det?
Farfar?
Og far. Os gjorde de ingen tjenester.
- Undskyld. - Intet er enkelt.
Jeg går ind og ser, hvordan det går med Allie.
- Hvad skete der? - Jeg ringede, da jeg fik det at vide.
Jeg har talt med de lokale myndigheder. Vi må overtage.
Hvordan gik det i Washington?
Jeg får de bedste resultater, når jeg ikke kalder folk idioter.
Med god selvtillid yder man bedre.
Militærledelsen er af en anden opfattelse.
Vi har 48 timer til at finde pigen.
Tak, for Deres hjælp, kaptajn. Oberst Breck magtede det ikke.
Tak, sir. Intet ondt om obersten, men hvad havde han forventet?
En ting er at regne med noget, en anden er, når det sker.
Sikke en koldrøvet møgkælling. Hun ved sikkert, hvor pigen er.
Det vidste de nok begge to, men de var uenige om, hvad de skulle gøre.
- Sikke en kold, hjerteløs kælling. - De har helt ret, general.
Min kontaktmand kommer, så snart papirerne er parate.
Sikkert i morgen.
Så sørger vi for, at I kommer ud af landet.
Hvad er der?
Der var en besked på min telefonsvarer.
Fra Chet Wakeman - en af de store.
Ham, der var ude efter dig i Seattle.
Han sagde, at han ville hjælpe os. Så blev samtalen afbrudt.
Det var sikkert bare bluff for at sætte fart på os.
- Sikkert. - Kan din kontakt skynde sig lidt?
Jeg har allerede ringet til ham.
- Denne vej, miss Crawford. - Er det her nødvendigt?
Ja, hvis myndighederne skal turde overlade Dem til mig. Sæt Dem.
Jeg føler afsky ved at blive tvunget til fortsat at samarbejde med Dem.
Når vi er færdige her, skal De stilles til ansvar for Deres handling.
De vidste, hvor pigen var, men De fortalte mig det ikke.
- Ville De beholde hende selv? - Det ville give mig magt.
- Hvad fik Dem til at ændre mening? - Dr. Wakeman.
De har vel fået rapporter om lysene i nordvest?
Ja, det er også alt... lagttagelser af lys.
Han troede, at de vil hente Allie nu.
- Hvorfor henter de hende så ikke? - De ved ikke, hvor hun er.
Hun er jo sammen med en af dem.
Han afbrød måske hendes signal for at beskytte hende.
Hvorfor skulle han gøre det?
Han angrede måske.
Han hjalp dem til at flygte ved benzintanken. Allie gjorde ingenting.
- Det behøvede hun vel ikke? - Nej. Hun er udmattet.
Hun er færdig.
Sæt nu jeg har ret. Sæt nu de ikke ved, hvor hun er.
Så kan de ikke beskytte hende i øjeblikket.
- Så De vil tage hende før dem? - Jeg vil afslutte projektet.
Efter alt, hvad De har gjort...
De ved, hvad der gælder.
- Han ville advare hende. - Advare hende?
De må samarbejde med mig. Tag dem her af.
Tom Clarkes mors hus i Lubbock, Texas.
Det var det, vi skjulte for Dem.
De har fjernet mig før, og så gik det hele galt.
Når det her er afsluttet, kan De gøre ved mig, hvad De vil.
Men nu har De brug for en, der ved, hvad De står over for - mig.
Det skal ske hurtigt og stille. Send folk fra Fort Ash.
De kommer snart. De vil forsøge at forhindre, hvad der nu skal ske.
Men de kan måske stoppes, hvis der sker noget, der hindrer dem.
- Hvordan går det med hende? - Uforandret. Tror du, at de kommer?
Det er et spørgsmål om tid. Men vi bør have et sted at tage hen.
Staten kan handle frit, så længe befolkningen ikke ved noget.
Jeg har en idé.
Hvor er den nærmeste telefon?
- Hvem vil du ringe til, Charlie? - Det er dig, der skal ringe.
Jeg har aldrig mødt et rumvæsen, men jeg tror, at de findes.
Jeg tror ikke, at hundredtusinder har opdigtet den samme løgn.
Nu har jeg vist noget spændende i telefonen...
Det er Tom Clarke, der ringer.
Hvad skylder vi æren? Fandt du noget i Idaho?
Det gælder den lille pige, som hæren leder efter.
Dem, der fortæller om hende, taler sandt. Jeg har brug for hjælp.
Vi har meget at tale om, Tom.
Men jeg skal betale mine regninger, så hæng på...
- Er du der, Tom? - Ja.
Vi er ikke i luften nu. Den lille pige...
Jeg har fået mærkelige opringninger fra Seattle. Hvad ved du om hende?
Til en start så er hun min niece.
Nu er det gjort.
Jeg har nye oplysninger om den lille pige, der har været i nyhederne.
Som sædvanligt bliver sandheden skjult.
Denne lille pige er et stykke af himlen.
Har du været bortført? Det har hun også.
Allie har også oplevet ting, man ikke kan forestille sig.
Denne lille pige kan have nøglen-
- til forståelsen af det, I har været igennem.
Staten tror det. Det er derfor, de vil have fat i Allie.
De har brug for hende for at forstå, hvad det handler om.
Derfor har hun brug for jeres hjælp. De kan gøre, hvad de vil, -
- så længe de gør det i hemmelighed.
Jeg opfordrer jer alle til at køre til Texas.
Det haster. For de kan ikke røre hende, hvis der er vidner.
Hæren er sikkert allerede på vej. Vi må nå det før dem!
Mange har ringet og skrevet hertil. I søger svar.
I vil vide, hvorfor I blev bortført, hvad det hele handler om.
Vi skal redde et barn, kære venner.
Og så får vi måske svar på vores spørgsmål.
Tom... Lisa! Kom og se!
Målet er en lille pige, der hedder Allie.
Hun er af stor interesse for både staten og rumvæsenerne.
Staten har udsat en dusør til den, der hjælper med at finde hende.
Hæren benægter sammenhængen mellem deres søgen-
- og troppetransporterne fra Fort Ash. Hvad tror De, mr. Jeffreys?
Vi er kommet her til Texas for at møde pigen-
- og for at forstå, hvad der er sket.
Superhemmelige missioner, statslige konspirationer om ufo'er...
Det kan lyde svært fordøjeligt, men Jeffreys er ikke alene.
Tom? Tom Clarke?
Tak, fordi du kom, Bill. Det her var ikke så tosset.
Der er åbenbart mange, der hører radio midt om natten.
- Hvordan har Deres niece det? - En læge ser på hende lige nu.
Det her er uden for min medicinske kunnen.
Kan hun tåle at rejse?
Jeg er også blevet bortført flere gange, siden jeg var syv.
Men jeg ved stadig ikke, hvad vi står over for.
De kan måske hjælpe hende.
De må ikke komme i nærheden af hende! Vi må hjælpe hende her.
Okay.
Nu skal I få fred.
Man forsøger at være stærk for sit barns skyld.
"Jeg er din mor. Jeg kan beskytte dig."
Men man kan ikke stille noget op. Man kan ikke engang beskytte dem.
Du har gjort meget.
Det skal nok gå. Når Toms ven kommer, -
- forsvinder vi i solnedgangen.
Jeg er god til at forsvinde...
Nina?
- Du godeste! - Jeg fatter ikke, at I er her.
Denny hørte om det i radioen.
- Har hun det godt? - Nej.
Lisa!
Hun bliver frisk igen.
Vi var alle med til undere. Det, der skete med os, var undere.
Hendes kraft udstråler godhed... Hun vil gøre noget godt.
Jeg var så vred.
Men hvad vi så, hvad hun gjorde... Jeg vil støtte dem.
De har tilgivet mig, hvad jeg gjorde.
Det er takket være hende.
Vi kan ikke komme nærmere.
Vi behandler det som en konfrontation.
Det var et smart træk at bruge menneske-skjold.
Hun må betyde meget for dem, hvis de gør sig sådan et besvær.
- Vi går ind i aften. - Videobesked modtaget.
Hej. Det her bliver sendt, hvis jeg ikke sletter det inden for 24 timer.
Eftersom jeg ikke har slettet det, betyder det, at...
...du har slettet mig.
Jeg fornemmede, at det ville ske.
Du må være tæt på den spændende slutning nu.
Jeg ville ønske, at jeg kunne være med.
Der er noget, jeg altid har villet sige til dig.
Vi søger alle fortvivlet efter mening.
Også dig, Mary. Selv om du ikke tror det.
Du søger svar. Jeg tror, at rumvæsenerne skuffer dig.
En ting er helt sikker.
De stiller samme spørgsmål som os. Ingen er Gud.
Vi er alle i samme båd.
Det var det, vi delte i livet. Vi stiller spørgsmål.
Jeg holdt så meget af...
...det der fraværende blik du fik, når du tænkte på noget.
Vi kunne være blevet lykkelige, Mary. Det erjeg overbevist om.
Hvis du bare kunne have givet slip.
Der bliver endnu mere for dem at overveje.
Hvad gør os så forvirrede? Hvorfor handler vi, som vi gør?
Tja, måske... kan de skabe noget bedre-
- end summen af delene.
Allie hører hjemme hos dem. Vi er ikke parate til deres viden.
Den ville udslette os.
Se på mig... I sidste ende viste jeg mig at være noget af en humanist.
Nu ryster du på hovedet, ikke? Der kan du se...
Du elsker mig.
- Hvorfor er du kommet? - Jeg ville hjælpe den lille pige.
- Hvor længe bliver du her? - Så længe, det er nødvendigt.
Alle mærkede det. Vi vidste, at vi var nødt til at tage hertil.
Det er svært at forklare, hvis man aldrig er blevet bortført.
Vi vidste bare, at vi måtte hertil.
Pigen Allie er inde i huset. Nogle påstår, at hun hviler sig.
Andre, at hun er døende. Men hvilken betydning har hun-
- for den gruppe mennesker, der mener at have været bortført?
- Jeg sætter stor pris på din hjælp. - Ingen problemer.
Held og lykke, Tom.
Her har I pas og visum.
En bil venter på jer ovre i skoven. Skovvejen fører ud til vejen.
Dale og jeg tog den i morges. Den går forbi hæren.
Vi kom ud på den anden side, uden at de opdagede noget.
Er du parat?
Vi tømte sportsbutikken for våben.
Hvis de vil tage vores lille pige, skal de forbi os først.
Jeg synes ikke, I skal gøre det.
Allie!
- Tom, må jeg tale med hende? - Nej.
Vær venlige at gå tilbage til jeres biler. Hjælp mig!
Hun er ikke parat til at møde os endnu.
- Hvordan har du det? - Godt.
Hør lige på mig. Vi skal køre til et sted langt herfra.
- Vi skal af sted! - Nej, ikke nu.
Jeg vil tale med dem.
Hej!
Jeg ved, at I er bange, men I behøver ikke være bange længere.
Skat...
Du behøver ikke at gøre det her. Du kan bare være min lille pige.
Du behøver ikke gøre noget.
De er bange. De har brug for noget.
Du behøver ikke være den, der giver dem det.
Jo, det tror jeg.
I har ting i jeres hoveder, som gør, at de kan spore jer.
Jeg kan afbryde dem.
Når de bliver afbrudt, falder de ud.
Vær ikke bange.
Nu kommer de ikke og henter jer mere. De kan ikke finde jer.
Ingen kommer og bortfører jer.
Det føles ikke rigtigt, at de blandede sig i vores liv.
Ikke for os. Men set udefra var tiden inde til det her.
Til hvad?
Mig.
- Ud til højre! - Gå i stilling! Fremad!
Hør på mig, alle sammen!
De kan ikke gøre noget. Vi er for mange. Vil I hjælpe os?
- Stands foran huset. - Hent den trådløse mikrofon.
Hør efter! Staten har taget kontrol over området.
Vær parate til at forlade området. Biler og personlige ting kan...
De lyver! Bliv her.
Stil jer foran verandaen!
Bliv her. Vi er stærkere, hvis vi står sammen.
Vi er parate til at ofre vores liv for at beskytte Allie.
Få hende væk herfra, så gør vi det nødvendige.
Hæren er her for at låse "udyret" inde...
- Vi går ind! - Nej!
Allie...
- Kommer de og henter dig? - John lod mig afgøre det.
Hvis vi var almindelige mennesker, havde vi så været en familie?
- Det havde vi bestemt været. - Jeg vil ingen steder.
- Jeg vil blive hos jer. - Stands! Vi kan flygte nu!
Det skal nok gå godt.
- Gå i gang. - Soldater... fremad!
Nu kommer de!
Vi ved ikke, hvor længe vi kan holde stand.
Vi har militæret på den ene side og den lille pige på den anden.
Spred jer nu!
I overtræder loven og udgør en trussel mod almenheden.
Allie, jeg beder dig - lad være!
Bliver jeg, dræber folk hinanden. Det vil jeg ikke være skyld i.
- Vi rejser væk! - Hvor kan vi tage hen?
- Det her vil bare gentage sig. - Jeg vil ikke lade det ske!
Vi tager herfra med Charlie.
- Vi løser det! - Der er intet, vi kan gøre.
Vi er en familie nu. Vi kan forsøge.
Vi har altid været en familie.
General!
Jeg bad ikke om det her! Jeg vil være en lille pige.
Jeg vil bare være en lille pige!
Denne gang er det alvor!
Charlie...
Jeg er glad for, at du er min far.
- Jeg elsker dig. - Jeg elsker også dig, far.
- Jeg må af sted. - Nej, jeg slipper dig ikke!
Du må ikke rejse! Du sagde, der var en mening med alt.
Jeg mente det hele.
- Også det her. - Jeg magter det ikke!
Jeg må af sted.
Og jeg sagde, at jeg aldrig vil give slip på dig.
Jeg elsker dig sådan! Hver dag og to gange om søndagen!
Jeg elsker også dig, mor!
Finder hun på det her? Er det bare en projicering?
Det her er virkeligt, general.
Allie!
I må stoppe dem! Jeg beder jer, gør noget!
- Det er min datter! - Vi kan ikke gøre noget.
Allie hører hjemme hos dem.
Hun og hendes viden om, hvordan de bar sig ad.
Jeg beklager.
- Den tilhører også dem. - Nej. Den indeholder information.
Vi har i det mindste den tilbage. Før eller siden ved vi, hvad de ved.
Præcis.
De sagde, at De ville gennemføre det her.
Det gjorde jeg.
Sir!
Lad hende se det her. Det har hun fortjent.
Jeg ved ikke, hvad der vil ske. Jeg ved ikke, hvad jeg bliver, -
- eller hvad jeg vil lære. Men en ting ved jeg:
Alt liv handler om at stille spørgsmål - ikke om at få svar.
Lysten til at se, hvad der er bag bjergene, får os til at gå videre.
Vi må blive ved med at stille spørgsmål og at ville forstå.
Selv når vi ved, at vi aldrig finder svar, -
- må vi blive ved med at stille spørgsmål.
Undskyld. Kendte De pigen eller hendes familie personligt?
Nej. Jeg kom bare for at se, hvad der foregik.
Sir... Skal vi anholde moren og faren?
Mener du den lille piges forældre.
Ja, sir. Hendes forældre.
De må være forsvundet i alt postyret. Jeg kan ikke se dem.
Heller ikke jeg, sir.
Skal jeg give ordre til at vende tilbage til Fort Bliss?
Ja, der er ikke mere at gøre her.
Jeg tænkte, at du ville have den her.
Hun klarede det godt, Lis.
Hun tog den anden med.
Hun tog den anden stjerne!
Hun kommer tilbage, Charlie.
Det ved jeg. Hun kommer tilbage.
Mor talte ofte om himlen.
Hun kunne lide at se på skyerne om dagen og stjernerne om natten.
Især stjernerne.
Af og til legede vi en leg, der hed: "Hvad er der bag himlen?"
Vi forestillede os mørke eller blændende lys.
Eller noget andet, vi ikke havde navne for.
Men det var naturligvis kun en leg.
Der er intet bag himlen. Den er der bare.
Den fortsætter uendeligt, og vi leger videre under den.
Oversat af: Torben Christensen